Elva.
Mike.
Är det där...
Jag gav aldrig upp hoppet.
Jag ringde dig varenda kväll. Varenda kväll i...
Trehundrafemtiotre dagar.
Jag hörde.
Varför sa du inte att du var där? Att du mådde bra?
Jag tillät inte det.
- Var har du hållit hus? - Och du själv?
Du har gömt henne.
- Du gömde henne hela tiden! - Lugn!
Nu ska vi prata.
Ensamma.
- Skyddat henne? - Hör på mig.
Ju fler som känner till henne, desto farligare för er alla.
Ska jag tacka dig?
Nej! Men jag ber att du ska förstå.
Jag förstår inte!
Det är okej! Men skyll inte på henne!
Hon är upprörd nog som det är.
Jag skyller inte på henne, utan på dig!
Det gör inget. Det är okej.
Nej! Inget av det här är okej!
- Inget av det här är okej! - Jösses.
- Du är en dum, äcklig, lögnaktig skit! - Sluta nu.
- Lögnare! - Sluta. Det är okej.
- Sluta! - Lögnare!
Du är okej.
Jag är ledsen.
- Vi har saknat dig. - Samma här.
Vi pratade om dig nästan varje dag.
Tänder.
- Vadå? - Du har tänder.
Gillar du dem?
Elva?
Hej. Jag heter Max.
Jag har hört mycket om dig.
Hej, vännen.
Hej.
Får jag träffa honom?
Det är illa med honom.
Jag vet.
Jag såg.
Vad mer såg du?
STÄNG PORTEN
Du har öppnat porten förut, eller hur?
Ja.
Om vi tar dig tillbaka dit, tror du att du kan stänga den?
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DEL NIO PORTEN
Ted! Öppna, är du snäll!
Ted!
Vänta lite.
- Hej. - Hej.
Jag visste inte att Nancy hade en syster.
Vad är det?
Jag är Nancys mor.
- Nej. - Jo.
Mrs Wheeler.
Ursäkta, vem är du?
Billy. Billy Hargrove.
Du söker säkert Nancy.
Nancy? Nej. Inte min typ.
Jag letar faktiskt efter min lillasyster Max.
Hon kallas Maxine.
Hon har varit borta hela dagen,
och ärligt talat har jag varit sjuk av oro.
Jag frågade hemma hos Lucas, men mrs Sinclair sa att ert hem är...
stället där de brukar hänga, så...
Här är jag.
Deras uppfart är rätt mörk på kvällen.
Så kör sakta.
Alltid.
När du ser Mike, be honom komma hem.
Jag är väldigt tacksam.
Det var så lite.
Vi ses.
Det är inte som förut. Den har växt.
Mycket. Det är inte säkert att vi kan ta oss in.
- Det kryllar av såna där hundar. - Demo-hundar.
- Ursäkta? - Jag sa Demo-hundar.
Demogorgon och hundar.
Tillsammans låter det häftigt.
- Är det viktigt just nu? - Nej. Förlåt.
Jag klarar det.
- Du lyssnar inte. - Jag lyssnar. Jag kan klara det.
Även om El lyckas, har vi ett problem till.
- Om hjärnan dör, dör kroppen. - Det är väl meningen?
Ja, men om vi har fattat rätt...
Om El stänger porten och dödar hjärnruskarens armé...
Så ingår Will i den.
Will dör om vi stänger porten.
- Han gillar kyla. - Va?
Så sa Will hela tiden.
Han gillar kyla.
Vi ger den vad den vill ha.
Om det är ett virus och Will är värden...
Så måste vi göra värden obeboelig.
- Om den gillar kyla... - så måste vi bränna ut den ur Will.
- På en plats han inte känner till. - Ja, nånstans långt bort.
Längs Denfieldvägen ser du en stor ek.
Ta höger där. Vägen slutar lite längre bort.
Sen är det fem minuters gångväg.
Okej. Denfieldvägen till eken. Ta höger.
Framme. Men det är kanal tio, va?
Ja, kanal tio. Hör på...
Säg till när den där saken är ute ur honom.
Du borde följa med.
- Vadå? - Med Jonathan.
Nej, jag tänker inte lämna Mike.
Ingen ska lämna nån.
Jag kanske suger som pojkvän, men...
jag är faktiskt rätt bra som barnvakt.
Steve...
Det är okej, Nance.
Det är okej.
Jag...
Var försiktig, bara. Jag vill inte förlora dig igen.
Du kommer inte att förlora mig.
Lovar du?
Jag lovar.
El... Kom nu. Det är dags.
Okej.
Ska vi inte alls prata om det?
Om vad?
Vet inte. Jag undrar bara varför du ser ut som en punkare från MTV.
Jag är inte arg. Jag bara undrar var du har varit.
Det är allt.
Jag har sökt upp mamma.
Okej.
- Hur kom du dit? - En lastbil.
En lastbil?
En stor lastbil.
En stor lastbil? Vems lastbil?
- En mans. - En mans?
En snäll man.
Okej, bara så att jag har förstått rätt.
En snäll man med en stor lastbil körde dig dit. Och sen?
Fick du kläderna och sminkningen av din moster Becky?
Jag...
Jag borde inte ha stuckit.
Nej.
Det är inte ditt fel. Jag borde varit där.
Jag borde inte ha ljugit om din mamma.
Eller om när du fick gå.
Jag har gjort mycket fel.
Ibland känner jag mig som...
Som om jag är ett svart hål eller nåt.
Ett svart hål?
Ja, du vet, det är nåt i yttre rymden.
Det suger in allting i sig och förgör det.
Sarah hade en bilderbok om yttre rymden. Hon älskade den.
Vem är Sarah?
Sarah?
Sarah var min flicka.
Hon var min lilla dotter.
Var är hon?
Tja, det är själva grejen. Hon...
Hon lämnade oss.
- Borta. - Ja.
Det svarta hålet tog henne.
Och på nåt sätt...
har jag varit rädd.
Jag har varit rädd att det skulle ta dig också.
Det är därför jag blir...
så arg.
Förlåt mig. För allt.
Att jag kunde vara så...
Dum?
Ja. Dum.
Väldigt dum.
Jag har också varit dum.
Vi bröt visst vår regel.
Den är förresten inte så dum.
Din nya...
stil.
Den är rätt cool.
Häftig.
Okej.
Häftig.
Okej.
Nu borde den få rum.
Är det här nödvändigt?
Ja. Det är en banbrytande vetenskaplig upptäckt.
Vi kan inte begrava den som ett vanligt däggdjur.
Okej då.
Men du får förklara det här för mrs Byers.
Jösses. Hjälp mig.
- Vad ska jag göra? - Stäng dörren.
Okej, jag stänger.
- Jösses! - Jäklar!
Mike, sluta nu.
Du var inte där, Lucas.
Labbet kryllar av såna där hundar.
- Demo-hundar! - Polischefen skyddar henne.
Hon behöver inte beskydd.
Om tränaren ger en order, så lyder man. Okej?
Dels är det här ingen idrottsmatch.
Och vi är inte med, utan på avbytarbänken.
Alltså, min poäng...
Ja, vi är bänkade, så vi kan inget göra.
Det stämmer inte riktigt.
De där Demo-hundarna har bikupemedvetande. De kallades bort från bussen.
- Om vi får deras uppmärksamhet... - kan vi locka bort dem från labbet.
Röja väg till porten.
Ja, och dö allihop.
Det är en åsikt.
Det är ingen åsikt, utan fakta.
Jag vet.
Här grävde polischefen hålet. Det är vår väg in i tunnlarna.
Titta här. Det är som själva navet.
Alla tunnlarna leder dit.
Om vi tänder eld här...
Absolut inte.
- Ruskaren tar bort armén. - De ska stoppa oss.
Vi går till utgången.
När de ser att vi är borta...
Då är El framme.
Hallå! Det blir inget av.
- Men... - Nej!
Inga men. Jag lovade att vakta er, och det ska jag göra.
Vi stannar. På avbytarbänken.
Vi väntar på att A-laget ska göra sitt. Förstår alla det?
Det är ingen idrottsmatch.
Jag sa: Förstår alla det?
Jag vill höra ett ja.
Det är min bror.
Om han hittar mig här slår han ihjäl oss.
Drömmer jag, eller är det du, Harrington?`
Ja. Skit inte på dig.
Vad gör du här, amigo?
Jag kan fråga dig detsamma. Amigo.
Letar efter min styvsyster. En liten fågel sa att hon var här.
Märkligt. Ingen jag känner.
Kort? Rödhårig? Jobbig.
Nej. Beklagar.
Jag vet inte...
Hela den här situationen... får det att krypa i mig.
Jaså? Varför då?
Min 13-åriga syster är försvunnen hela dagen.
Och så hittar jag henne med dig i en främlings hus.
Och du ljuger om det.
Blev du tappad för mycket som barn?
Vad är det du inte fattar i det jag just sa?
Hon är inte här.
Vem är det där, då?
Skit! Såg han oss?
Skit också. Alltså...
Stå stadigt med fötterna, sa jag.
Ser man på.
Lucas Sinclair. Vilken överraskning.
Jag förbjöd dig att träffa honom.
- Försvinn, Billy. - Du lydde inte.
Du vet vad som händer då.
- Billy... - Saker går sönder.
Sluta, Billy!
Släpp mig!
Maxine vägrar lyssna, men du kanske hör mig.
Håll dig borta från henne.
Håll dig borta från henne! Hör du vad jag säger?
Släpp mig, sa jag!
Du är dödens, Sinclair!
Nej, men du.
Steve!
Så du har lite glöd i alla fall?
Jag har väntat på att få träffa den här kung Steve som alla snackat om.
Försvinn.
- Klå honom, Steve! - Ta honom!
- Mörda den skiten! - Ta honom!
- Nu! - Ta den skiten!
Döda den jäkeln!
- Billy! - Jösses!
Skit också!
Ingen ger mig order!
Upp med dig!
Vad fan är det här?
Vad har du gjort, din lilla skit?
Fan!
Du lämnar mig och mina vänner i fred. Fattar du?
Dra åt helvete.
Säg att du förstår! Säg det!
Jag förstår.
- Va? - Jag förstår.
Nu sticker vi.
Det är faktiskt rätt trevligt.
Vi gör det här.
Är det här verkligen en bra idé?
Den har haft Will länge nog.
Vi dödar den jäveln.
Pappa!
Låt mig sköta grovjobbet i början.
Spara krafterna tills vi är där nere.
Mår du bra?
BENSIN
Nancy?
Nej, rör det inte.
Hej, kompis...
Du kämpade väl.
Du förlorade, men kämpade väl.
Du klarar dig.
Kör rakt framåt i 800 meter
och ta vänster på Mount Sinai.
Vad pågår?
Jösses!
Hon har kört förut.
- På en parkering. - Än sen?
De ville lämna dig.
Herregud.
Jag lovade att du skulle vara lugn.
Vad pågår?
Herregud, nej! Stanna. Sakta ner.
- Jag sa ju det. - Stanna!
Var tysta! Jag försöker fokusera!
Vänta, Mount Sinai. Vänster.
- Va? - Sväng vänster.
Vad händer?
Det gör ont.
Det gör ont!
Släpp loss mig! Det gör ont!
Det gör ont! Släpp loss mig!
- Mamma. - Nej!
Släpp loss mig!
Hallå!
Otroligt.
Jag sa ju det. Zoomare.
Hör ni.
Nej. Hör ni.
Vart tänker ni ta vägen?
Är ni döva? Hallå?
Vi ska inte gå ner där. Jag har sagt ifrån.
Aldrig att vi går ner där. Hör ni det?
Sluta omedelbart!
Du är upprörd. Jag förstår.
Men en medlem behöver hjälp,
och det är vår plikt att hjälpa.
Du lovade Nance att hålla oss säkra.
Så gör det.
Fan också.
Jag tror att det är ditåt.
Tror du eller är du säker?
Jag är helt säker. Följ mig, så får du se själv.
Vänta. Jag tror inte det.
Om nån av er småskitar dör här, så får jag skulden.
Så jag går först. Kom, så går vi.
Kom nu.
Skynda på lite.
Stanna här.
Jäklar.
Hej, doktorn.
De gick hårt åt dig, va?
Lugn, prata inte.
Prata inte. Jag tar hand om dig.
Just det, jag hade tänkt berätta.
Det här är Elva. Elva, doktor Owens. Doktor Owens, Elva.
Hon har bott hos mig i ungefär ett år,
och hon ska rädda oss allihop.
När allt det här är över, så kanske du kan hjälpa henne också.
Du kan hjälpa henne att få ett normalt liv,
där hon inte tvingas hit och dit och behandlas som ett försöksdjur.
Bara en tanke.
Men... tänk på saken.
Gå ingenstans.
Jösses.
Vad är det här för ett ställe?
Fortsätt gå.
Vad tusan?
Skit också!
Hjälp!
Dustin!
- Dustin! - Vad hände?
Jag fick lite i munnen! Skit också!
Jag är okej.
- Skojar du? - Mycket lustigt.
- Snyggt. - Vilken idiot.
Vänta lite.
Vänta!
Okej, Wheeler.
Det här måste vara navet.
Häll bensin.
Det funkar inte. Mamma, hör du mig?
- Vänta! - Hur länge till?
Titta på honom!
- Vänta! - Du dödar honom!
Vänta lite!
- Nej! - Låt bli!
- Du dödar honom! - Låt bli!
Vänta, Jonathan! Hans hals!
Nej, nej.
Mamma!
Stanna här.
Skit också.
- Är ni klara? - Ja.
- Klara. - Klara.
Tutta på.
Nu är jag illa ute.
Ett, två, tre.
Försvinn från min son!
Vi drar!
- Vi sticker! - Herregud!
Will, vännen.
Will.
- Snälla Will. - Kom igen, kompis.
- Kan du höra mig? - Kom igen.
- Snälla du. - Kom igen.
Mamma?
Raring. Gode Gud.
Polischefen, hör du mig?
Jag hör.
Stäng porten.
Herregud!
Den här vägen!
Hjälp!
- Steve! - Mike!
Backa undan, allihop!
Är du oskadd?
Vi måste sticka!
Dart?
Stanna.
- Tillbaka, Dustin. - Lita på mig.
Hej. Det är jag. Din vän Dustin.
Det är Dustin.
Minns du mig?
Låt oss passera.
Förlåt för det där med stormkällaren.
Det var rätt taskigt gjort.
Är du hungrig?
- Han är galen. - Tyst.
Här är din favorit. Nougat.
Titta. Smaskigt, va? Varsågod.
Ät upp, kompis. Kom!
Jag har många fler.
Hej då, kompis.
Kom nu!
Hitta nåt ur ditt förflutna,
nåt som gör dig arg.
Kanalisera det nu.
Pappa!
Kom igen!
Jösses.
Vad var det?
De kommer.
Spring!
- Kom igen! - Fort!
- Där borta! - Fort.
Kom igen! Fort!
Kom igen!
Skynda!
Kom igen, Lucas. Ta min hand.
Dra upp honom.
Skit också. Här.
Kom igen, Dustin!
Nej!
Elva.
Skit också!
Du har ett sår, Elva.
Ett hemskt sår.
Porten, jag öppnade den.
Och såret varar.
Det kommer att växa.
Sprida sig.
Pappa!
Till slut dödar det dig.
Jane!
Bra gjort, tjejen.
Väldigt bra gjort.
VARNING FÖRBJUDET OMRÅDE
EN MÅNAD SENARE
Efter det sensationella bandsläppet
har den tidigare lugna staden Hawkins, Indiana,
upplevt en tid som aldrig förr.
I nationens fokus.
Efter starkt tryck har högt uppsatta medlemmar av USA:s energidepartement
medgett inblandning i mörkläggningen av Hawkinsbon Barbara Hollands död.
Hon dog av av en experimentell kvävgas som hade läckt ut ur marken nära labbet.
Vi skickade April Kline till Hawkins för att tala med boende där,
invånare som trodde sig bo i en trygg stad.
En stad där inget nånsin händer, säger de.
Polischefen.
- Hur är benet? - Bättre.
Min footballkarriär är nog över.
Vill du ha? Jag orkar inte.
Nej. Jag bantar.
Det är mer än jag klarar av.
Jag har en sak åt dig.
FÖDELSEATTEST JANE HOPPER
Gratulerar, farsan.
- Jag tänkte... - Ibland överraskar jag mig själv.
Men ligg lågt ett tag, för säkerhets skull.
Hur länge då?
Ett år, föreslår jag.
Ett år?
- Kanske en kväll ute? - En kväll?
- Ja. Hur riskabelt vore det? - Vad är så viktigt med en kväll?
HAWKINS HÖGSTADIESKOLA SNÖBALEN -84
Du kan ju. Titta.
Mamma!
Måste du jämt filma allting?
Nej. Bara det som är bra.
Dansar folk verkligen så här?
Ja. Så är det.
Är det så?
Ja, det är så.
Vänta.
Okej, nu räcker det.
- Bara ett till. - Varför?
- Du är så stilig. - Mamma!
Mike.
Hej. Vill du dansa?
Vi borde gå ut och göra vår grej... Sluta.
Jag älskar den här låten. Och du?
Ja, jag älskar den. Men inte lika mycket som jag älskar dig.
Ut ur mitt rum!
Det gör ont.
Det är värt det. Jag lovar.
Du ser. Snyggt.
Tusan också!
- Var såg du den senast? - Här, där jag ställde den.
Vad är det i den som är så viktigt?
Du är jättefin, vännen.
Där är den.
Bilen är här. Dusty!
HÅRSPREJ
Okej.
Då är vi framme.
Kom ihåg, när du kommer in...
Verka ointresserad.
- Ointresserad. - Ja.
Såja. Du lär dig, min vän.
- Du. - Vadå?
Kom igen, du är skitstilig.
- Gå in dit nu och gläns. - Ja.
Krossa hjärtan.
Vara ett lejon.
Gör inte så där.
Okej.
Lycka till.
- Du är väldigt stilig ikväll. - Tack, min herre.
SNÖBALEN
- Hej, Nance. - Hej.
- Vad är det i? - Rent bränsle.
Oj. Vad har hänt med dig?
- Vad menar du? - Va?
- Alltså! - Din frisyr.
Häckar det en fågel där?
Vadå? Vad är det för fel?
Det är ingen fågel där, idiot.
Jag jobbade hårt.
Max...
Hej.
Trevligt, va?
Vill du...
Vill du... Du vet.
Typ, bara du och jag?
Bjuder du upp mig, stalkare?
Nej, självklart inte.
Bara om du vill.
Vilken snajdare. Kom.
Hej, zombiepojken.
Vill du dansa?
- Jag menar... Visst. - Coolt.
Önska mig lycka till, Mike. Jag satsar allt.
Stacy!
- Han dumpade Jennifer. - Stacy.
- Och han är inte min typ. - Stacy.
Ja?
Ska vi?
Nej, tack.
Herregud.
- Hej. - Hej.
- Ska vi dansa? - Va?
Kom, så dansar vi.
Så här.
Närmare.
Lite närmare. Okej.
Känn musiken.
Rytmen.
Börja röra dig till rytmen.
Såja.
- Bra? - Det är bra.
Okej.
Av alla mina bröders vänner, är du min favorit.
- Det har du alltid varit. - Verkligen?
Ja.
Flickor i den åldern är fåniga.
Men ge dem några år, så bättrar de sig.
Du kommer att krossa hjärtan.
- Tror du det? - Jag vet det.
- Hej. - Hej.
Jag trodde väl att du var här ute.
Will ville ha lite utrymme, så... jag ger honom några meter.
Vad säger du?
Jag är rätt säker på att mr Cooper gick i pension på 70-talet, så...
vi klarar oss nog.
Får jag ett bloss.
Hur är det med dig?
- Du vet. - Ja.
Den där känslan försvinner aldrig.
Det är sant som de säger.
Det blir lite lättare för varje dag.
Du är vacker.
Vill du dansa?
Jag kan inte.
Inte jag heller.
Ska vi försöka ändå?
Jag tror...
Så här.
Ja, precis så.
HAWKINS HÖGSTADIESKOLA
Undertexter: Bengt-Ove Andersson